EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg tror det var enda et drap
i Pye Street i går kveld. Stemmer ikke det?
Jeg så mannen som rømte.
Drapsmannen vi ser etter, er John Marlott.
Gå hjem, Joseph. Du er suspendert inntil videre.
Et skip skulle legge til kai for tre uker siden, med tømmer og is.
Det kom aldri.
Jeg har blitt invitert til en stor begivenhet i kveld.
Frederick Dipple.
Jack Martins.
Hva skremte deg her om kvelden?
Det er et rom der han...
...har alle innretningene sine.
Og det var en merkelig bok
og en dør som ikke kan åpnes.
Dipple
og dekanen av Westminster
sammensverger seg for å tømme Pye Street før jorden selges.
Esther, jeg kan ikke våkne i morgen
og vite at du aldri kommer tilbake hit.
Jeg kommer tilbake.
Det kan være sant som de sier,
at stanken rundt kongens seng er verre enn i fattigstrøkene.
Men det er også sant at kongen snart vil være død.
I disse vanskelige tidene, trenger myndighetene støtte fra de beste.
I sin ungdom,
en idealistisk menneskevenn,
nå har behandlingene og helbredelsene hans gjort ham til
sin generasjons mest visjonære vitenskapsmann.
Mine herrer,
lord Daniel Hervey.
Takk, sir Robert.
Jeg ber om unnskyldning for alle ryktene som omgav mitt fravær.
Jeg er stolt over å komme tilbake til det offentlige liv
som en lidenskapelig talsmann for sir Roberts planer for byen vår.
Dette modige programmet for sosial reform her i Westminster...
Lov, orden
og folkehelse for alle.
Ingen utelukkes.
Ikke engang kirken.
Det vil være min glede å overtale prins William
om at sir Roberts planer ikke bare er visjoner.
Han trenger bare å se ut av vinduet for å se forandringene
som allerede har skjedd.
- Et lik er funnet i elven, sir. - Hva?
Hvorfor? Hvem gjorde dette mot ham?
Mr. Martins?
Jeg har vært bekymret for deg.
Du er ikke trygg sammen med meg.
Vil du la meg hjelpe deg?
Hvis jeg lot deg,
ville du dø,
akkurat som de andre.
Du er ikke alene om å ha det sånn.
De ble drept, Esther.
Og disse spøkelsene...
De hjemsøker meg,
men jeg kan ikke hjelpe dem.
Jeg vet ikke hva de vil.
Du er sliten.
Du er kald.
La meg være!
Ta veldedigheten din et annet sted.
Gi den til noen som fortjener den mer enn meg.
Greit.
Mine herrer,
overkonstabelens hals var skåret over fra øre til øre.
Hjertet hans var borte.
Omkretsen av knivstikkene på brystet hans
så vel som dyktigheten organet ble fjernet med
antyder...
...at hjertet skulle være intakt
etter at det ble fjernet.
Jeg vil også legge til
at selv om Themsen ikke er kjent for å være varm,
viste liket av overkonstabel Nightingale tegn på...
...nylig å ha bli tint...
...etter å ha vært nedfryst.
Betjent Treadaway,
ligner overkonstabel Nightingales sår
på de drepte prestene sine?
Jeg vet ikke når det gjelder de første to.
Obduksjonene ble gjort privat.
Men avisene rapporterte
at ofrene hadde fått revet lemmene fra kroppen.
Det er hva jeg også leste, sir.
Men vi vet at det var informasjon som ble forfalsket av Grub Street.
Unnskyld meg, av pressen.
Kan du fortelle oss om hendelsene
som førte til at Nightingales lik ble funnet?
Han fortalte meg at han så drapsmannen rømme
fra bostedet til Cornelius Spence.
Han sa han gjenkjente ham.
Hvem trodde han at det var?
Betjent John Marlott, sir.
John Marlott?
Si fra om jeg tar feil, men...
...ble ikke John Marlott hengt
foran hundrevis av vitner?
Jo, sir, det ble han.
Hva gjorde du så?
Jeg suspenderte ham.
Konstabel Bircher så ham senere på runden sin.
Han sa at han bablet og ikke var mulig å skjønne.
Det var siste gang noen så ham før vi fant liket.
Takk, Mr. Treadaway.
Det er min konklusjon
at overkonstabel Nightingale ble drept med vilje.
Og at etter min oppfatning,
hvis han forfulgte den som virkelig drepte
de geistlige,
så var det den virkelige morderen
som drepte ham
og kvittet seg med liket,
og som fortsatt må pågripes.
Mr. Marlott?
Hva med noe å drikke?
I fengselscellen,
da du fortalte meg at du var uskyldig i Floras drap,
selv om jeg ikke fant bevis, trodde jeg deg.
Jeg tror ikke at du er ansvarlig for dette drapet nå.
Jeg sviktet ham.
Kanskje.
Men du har ennå ikke sviktet meg. Og nå
tror jeg du er den eneste jeg kan stole på. Hør her.
Lord Hervey lever
og er tilbake i London.
Han har blitt sett på vei ut av Westminster-palasset.
Vent!
Han tok en vogn. Jeg vet ikke hvor.
Hva gjorde han der?
Han jobber for Peel. Din tur.
Tror du fortsatt at Hervey er
- involvert i disse forbrytelsene? - Ja.
Kanskje vi sammen kan kaste lys over dette.
Du spurte hvem kilden var
som gav meg obduksjonsrapportene.
Det var dekanens egen rettslege, Renquist.
Som betyr at han forfalsket dem.
Ja.
Akkurat.
Hvorfor skulle en rettslege ønske å skjule noe sånt?
Hvem ville han gjøre det for?
Rettslegens likhus.
Skal jeg snakke eller...
...Mr. Marlott?
Jeg skal snakke, hva?
Når gjør du ikke det?
Ingen forstyrrelser. Forstått?
Det var den diskresjonen.
- Hvem er dette? - Jeg er en venn av Nightingale.
- Dere er hos feil rettslege. - Nei, det tror jeg ikke.
Du løy for meg, Renquist.
De drepte geistlige ble ikke lemlestet.
Hjertene deres ble skåret ut.
Du forfalsket obduksjonsrapportene med vilje
og gav meg løgner.
Beklager, men...
...er ikke det hva du er til?
Kanskje.
Men ikke det jeg kan.
Og når jeg skriver nekrologen din
skal jeg rive ryktet ditt i fillebiter.
Nekrolog. Ypperlig.
Hvem sa at du skulle skjule at hjertene ble fjernet?
Dette er problemet.
Hvis jeg sier det,
er jeg en død mann.
Vi er alle døde.
Betyr navnet Daniel Hervey noe for deg?
- Snakk. - Marlott, stans!
Snakk.
Marlott?
John Marlott?
Så det er sant.
De sier du er en drapsmann.
Du burde skamme deg.
Hva er isen til?
Begravelsesagentene bruker den.
Til hva?
Til å lagre organer.
Beklager.
Jeg kunne ikke for det.
Jeg er nesten ferdig. Det går bedre om et øyeblikk.
Jeg blåser i arbeidet. Du vet det.
Jeg vil ikke at du skal se meg slik.
Jeg vil det.
Drar du?
Ikke kom nærmere.
Vær så snill.
Bli med meg.
Du sier det fordi du skal reise.
Er det hva du tror om meg?
Bli med meg.
Som hva?
Syerske eller elskerinne?
Som min kone.
Hvorfor føler de rike at de kan leke med følelsene våre?
Jeg kan ikke samles på.
Arbeidet mitt er ferdig.
Han er syv år gammel.
Han har en skolisse...
...åpen. Han vil aldri knytte den.
Han har brunt hår
som faller ned i øynene.
Og den røde ballen...
Han elsker å leke.
Han lengter etter å leke.
Hva gjør du?
Sønnen din...
...lengter etter at du skal se ham like klart som...
...han ser deg,
og så klart som jeg kan se ham,
akkurat nå.
Han er alltid ved siden av deg.
Han har aldri forlatt deg.
Nei. Hold deg unna meg!
- Hør på meg. - Hold deg unna.
Ditt tidligere eksperiment har besøkt meg.
Var det nyttig for ham?
Jeg sa ingenting.
Men han vil snart finne frem til deg, som du forutsa.
Som de andre.
Kongen dør snart, og når det skjer
mister vi hans beskyttelse.
Alt du har lært meg...
Hvert hjerte jeg skar ut på din anmodning...
Alle veier fører til oss.
- Ro deg ned. - Men vi vil bli arrestert, Daniel!
Ikke hvis vi retter dem mot Frederick Dipple først.
Hvordan?
Dipple planlegger å dra til kontinentet i hemmelighet.
Da ofrer vi ham.
Hvordan kan jeg være sikker på ikke å dele hans skjebne?
Husker du hvordan du ble plaget på skolen?
Hvem beskyttet deg?
Har jeg ikke alltid beskyttet deg?
Walter, du har delt oppdagelsene mine.
Navnene våre vil stå side om side.
Jeg trenger bare litt mer tid.
"Min elskede sønn,
jeg har ofret alt jeg har
så jeg kan høre ditt dyrebare hjerte banke i all evighet.
Gi aldri slipp på denne oppskriften.
Den inneholder hemmeligheten bak evig liv.
Farvel, min skjønne gutt."
Det er Maggs plass.
Den er opptatt.
Stikk av.
Jeg ser ikke noen.
Det er fordi han er død.
Dette er hans gravøl.
Jeg ser ham ikke.
Jeg kjenner deg.
Likbærer.
Du leverer is?
Hvorfor? Hva vil du ha?
Jobben min?
Har du hørt om Frederick Dipple?
Han importerer tømmer og is til London.
Flytter du isen hans?
Hvor oppbevares den?
Jeg pleide å være lakei for Edmund Kean.
Det stemmer. Skuespilleren.
Til han tok meg i å stjele sølv.
Jeg lærte leksen min,
og nå jobber jeg for Dipple.
Han betaler greit, bedre enn for å grave opp kister.
Og det vil knapt få meg halvveis dit jeg har tenkt meg,
for dette er gravøl.
Si meg hvor han lagrer isen,
og når jeg er ferdig med ham,
er all den isen bare din.
Snakk. Før den smelter.
Det er et tårn, ved pestgraven.
Kjenner du det?
Det tilhører Frederick Dipple.
Der oppbevarer han isen.
Jeg elsket ham, Tatty.
Hva om jeg hadde noe å gjøre med hvordan han døde?
Hvordan da?
Jeg sa til Joe at jeg hadde en dårlig magefølelse
om Mr. Dipple.
Vi har alle dårlige magefølelser om arbeidsgiverne våre.
Nei, hør her. Jeg så en mann...
...i Dipples hus.
Han hadde ondt i sinne, det er jeg sikker på.
Jeg sa det til Joe.
Sa du det til politiet?
Nei.
De vil ikke ta meg alvorlig.
Ingen tar meg alvorlig.
Joe kan ha gjort det!
Kom igjen!
Miss Pickett, jeg er redd
at merkelige lyder i huset til arbeidsgiveren din
ikke gir meg grunn nok til å sparke inn dørene.
Men det var ikke alt.
Queenie.
Han hadde en bok.
En rar bok.
Med løse sider og en tegning av et menneskehjerte.
Jeg sverger på at det var blod på den.
En dør jeg ikke har nøkkel til. Det var en underlig fyr
som prøvde å komme seg inn.
- Jeg vet hvordan det høres ut... - Bircher.
Takk, Miss Pickett.
Jeg skal tenke over det du har sagt.
Han følger dere ut.
Dekanens sognevakt er nå fast bestemt
på å pågripe den som drepte Nightingale, før oss.
Hvis de lykkes, mister vi vår autoritet.
Og du forteller meg at dere ikke har noen etterforskningsspor å følge?
Vel?
Eller er dekanens vurdering av våre evner korrekt?
- Vi har funnet noe, sir. - Ja?
Nightingale fikk et tips
av husholdersken til Frederick Dipple.
Dipple?
Hun beskrev en mann som gjemte seg der,
som Nightingale må ha forvekslet med...
Ja?
- John Marlott. - Marlott? Vær så snill.
Ikke fortell meg at du tror på denne galskapen.
Det er ikke bevisene jeg tror på.
Nightingale gjorde det
og kan ha besøkt Mr. Dipple.
Da kan vi følge sporene hans derfra.
Dipple.
- Greit. - Sir.
- Og betjent. - Sir.
Med en så mektig mann som Dipple,
holder ikke "kan ha".
Ja, sir.
Folk som har kjent meg for lenge
får alltid et visst uttrykk i ansiktet.
Det er noe ved meg de...
...ikke kan plassere.
Et spørsmål de ikke tør stille.
Du har det uttrykket i ansiktet nå.
Det samme som jeg har rømt fra kontinenter for å unnslippe.
Men med deg kan jeg ikke.
Så spør meg.
Kan du se sønnen min?
Og han er her nå?
Jeg føler ham ikke.
Lukk øynene.
Dette er galskap!
Hvorfor lar Gud deg se ham og ikke jeg?
Gud har ikke noe med dette å gjøre.
Flere ting er mulige på jorden
enn du noensinne har drømt om.
Døden finnes ikke.
Nei.
Bare livet.
Livet kan gå inn i
hva som helst.
Jeg kan vise deg det.
Du vil se ham. Jeg lover.
Hvordan?
Hvordan...
Vent her på meg.
Vennen min...
Vær så snill.
Vær så snill...
Mr. Dipple.
Jeg er politibetjent Treadaway fra politiet.
Det er konstabel Bircher.
Vi har fått noen opplysninger
om dødsfallet til en overkonstabel.
Vi vil stille noen spørsmål.
Hvis du kan bli med oss ned til stasjonen, sir.
Sir Robert Peel ber personlig om det.
Sam?
Jeg er her, min kjære.
Mamma er her.
Ikke vær redd.
Frederick vet at jeg er her.
Moren min pleide å synge for søsteren min og meg til vi sovnet.
Jeg skal ikke skade deg.
Heller det motsatte.
Virkelig.
Hvem er du?
Den som kan vise deg hvordan.
Du har aldri hatt noe med overkonstabel Nightingale å gjøre,
forretningsmessig eller på andre måter?
Han har aldri besøkt huset ditt i byen?
Jeg inviterer vanligvis ikke politimenn hjem til meg.
Du kunne spørre husholdersken min, men...
...kanskje du har det.
Er du interessert i menneskelig anatomi?
De avhenger av mennesket og den nøyaktige delen av anatomien.
Hva med hjerter?
Jeg er en samler.
Jeg er interessert i alt.
Britisk lov er spesielt fascinerende, synes du ikke, politibetjent?
Alle de små særegenhetene ved hvem den forsvarer
og hvem den straffer.
En manns rettigheter er altoverskyggende.
Men en gentlemans rettigheter
er ukrenkelige.
Hvor godt kjenner du loven, politibetjent?
Tulling.
Hva tror du?
Han sitter på nåler, sir.
Hva er dette?
Det er stedet der du vil bli gjenfødt.
Jeg vil ikke tvinge deg.
Dette er et valg du må ta.
Gaven er for dyrebar til å være noe annet.
Hvilket valg?
Om å dø?
Om å omdannes.
Å gjenforenes med barnet ditt.
Ikke i himmelen,
men her.
På jorden.
Nå.
Du er på langt nær den første,
noe Frederick selv
forstår altfor godt.
Og jeg tror også du er godt kjent med den andre.
Men ikke så godt som meg.
La meg
fortelle deg sannheten om Mr. Martins.
Men la oss begynne
med hans virkelige navn.
Dette er ikke Guds vilje.
Noe sånt finnes ikke.
Bare likegyldighet.
Tror du at alt jeg gjør er å levere isen hans?
Du er ferdig, likbærer.
Det er opp til oss å ta igjen.
Og vekke opp igjen alt vi har tapt.
Joseph?
Jeg trodde du ikke kom, sir.
Jeg trodde du hadde sovnet.
Er du skadet, sir?
Jeg har holdt vakt siden solnedgang, som du sa.
Har hengt på som en klegg.
Tiden går, sir.
Hvor lenge skal du vente?
Jeg beklager, Joseph.
Jeg beklager.
Jeg fordømte din sjel.
Jeg fordømte Floras, alles...
Tilgi meg.
Tilgi meg, sir.
Tilgi meg.
Joe?
Kommer du, Joe?
Jeg har mine ordrer.
Valget er ditt.
- Marlott? - Esther.
- Nei. - Du er for sent ute, John.
Uansett hva de har lovet deg,
lyver de.
Nei!
La meg hjelpe deg.
Du!
NESTE GANG
Forstår du nå?
Du er ikke den eneste.
Du og jeg er som brødre.
Svar på spørsmålet!
- Hvor mange andre drepte du? - Det er nødvendig med ofre.
Dekanen i Westminster?
Har blod på hendene.
Frederick Dipple drepte en av våre.
I kveld tar vi ham, og stopper ikke før vi gjør det.
Du lovet meg oppskriften.
Gi meg den.
Jeg trenger den!
Kom dere vekk!
Hold dere inne!
Jeg kan ikke leve uten Esther.
Og en dag vil du forstå
at du heller ikke kan.
Gud vil dømme deg for dette.
Han vil dømme deg for dette.
Tekst: Siri Marum